Che - Argentinaren (2008)
Rippad av Mr_KeFF™ OCR mm fixad av 100%Chino
Vi ska testa ljudet. Kan ni säga nåt?
-Översätt, vad sa hon? -Förlåt?
Jag vill testa ljudet,
Kan ni säga nåt i mikrofonen?
Ett, två, tre...
Ska du sitta här?
-Om du inte föredrar en annan plats. -Nej, det blir bra här.
Okej, då är vi klara.
Hur blir det om USA:s ansträngningar att hjälpa latinamerikanerna lyckas?
Om markreformer och skattereformer accepteras, levnadsstandarden höjs...
Skulle inte budskapet om Kuba- revolutionen förlora sin kraft?
BATISTA GRIPER MAKTEN I KUBA
Gör vad ni vill men bråka inte med amerikanerna.
Det hela är mycket enkelt. Vi arrangerar bara en kupp.
Vad gjorde Batista? En kupp och tog makten på en dag.
-Det viktiga är att ha kontroll. -Veta vad man ska göra med makten.
-Just det. -Kuppen måste baseras på principer.
Vi äter nu. Fidel kommer sent.
Argentinaren, kan du hjälpa mig?
Det handlar inte om att kompromissa utan om att fastställa villkor.
-Ursäkta jag är sen. -Det var på tiden!
God kväll, ursäkta jag är sen.
Det här är Ernesto.
-Den argentinske läkaren. -Angenämt.
-Detsamma. -Nu äter vi.
20 procent av alla kubaner är permanent arbetslösa.
1,5 procent av markägarna kontrollerar 46 procent av landet.
Halva befolkningen har ingen el, över hälften bor i bohios.
Ursäkta, vad är en bohio?
-Vad är en bohfo i Argentina? -En hydda.
37 procent kan varken läsa eller skriva.
Barnadödligheten är skyhög. Och dessutom...
...medan diktaturens dödspatruller mördar alla som protesterar-
-stjäl korrupta tjänstemän hundratals miljoner dollar från statskassan-
-och sätter in dem på banker i USA och Europa.
Som i alla latinamerikanska länder!
Senaste åren har betalningsbalansen mellan USA och Kuba-
-varit till USA:s fördel med en miljard dollar.
Och vad betyder det? Jo, att den här fattiga karibiska ön-
-hjälper till att stödja ekonomin i världens mest utvecklade land.
Som Marti sa, "tar USA Spanien ur Kuba, så måste vi sen få bort USA".
Har du en båt?
-Pengar? -Inte än.
Kombattanter?
Vi har smugglat in 30 till Mexiko men vi skaffar fler.
-Tror du jag är galen? -Lite,
Lite galenskap är bra.
Fidel trodde verkligen att när vi väl begav oss mot Kuba skulle vi nå fram.
När vi väl var framme i Kuba skulle vi strida...och vi skulle vinna.
I november 1956 lämnade vi Mexiko i en läckande båt med 82 man ombord.
Av dessa 82 skulle bara 12 överleva för att bevittna vår seger.
Mördare! Mördare!
Ut ur Kuba! Ut ur Kuba, Che! Mördare! Mördare!
Av Fidel Castros löjtnanter var en av de mäktigaste Ernesto ”Che" Guevara.
Argentinsk revolutionär som blev kuban och landets industriminister.
Major Guevara, marxist, soldat, läkare-
-och författare till handboken om gerillakrigsföring.
36 år gammal, kallad revolutionens hjärna, kraften bakom Fidel Castro.
Dock förnekar han påståendena.
KUBA MARS 1957 64 MIL FRÅN HAVANNA
Från den stunden fick vi uppleva tio bittra dagar.
Jag tog mig fram genom att stödja mig mot träden eller gevärskolven.
Dessutom med en soldat som fick panik när astman tvingade mig hosta.
Soldater på väg! De är många och kommer döda oss! Vi måste gömma oss!
Där är Epifanios hus.
Stäng dörren.
Var är Fidel?
-Jag heter Ernesto Guevara. Och du? -Jorge Sotus. Hur så?
Fidel har beordrat mig att föra dig och dina mannar till honom.
-Var kommer du ifrån? -Argentina.
Jag litar inte på nån. Bara jag leder dessa trupper.
Frank Pais beordrade mig att föra dessa män till Fidel, personligen.
Hör här! Vi stannar i fem minuter. Sätt er, allesammans.
Vad händer?
-Fidel kommer. -Gå och säg till läkaren.
Fidel kommer.
Upp med dig. - Upp! Fatta geväret!
Äntligen!
-Skönt att få se dig. Allt väl? -Jadå. Det här är Epifanio.
-Raul. -Allt väl?
Det är bara bra.
Camilo.
-Hur var semestern? -Semester? Vadå för semester?
Almeida.
Hej, Ramiro.
-Hej, Vilma. -Härligt att se dig.
Vilo. - Hej, Celia.
Tack.
Fidel vill tala med dig om vad som hände med Sotis.
Låt honom prata.
Säger du nåt kan det låta som ett försvarstal, nåt han inte gillar.
Jag lämnade dig befälet över förstärkningen.
Jag har inget emot Jorge Sotus, men han har ju ingen erfarenhet.
Du har onödigt utlänningskomplex.
Vi har tränat ihop, du kom i båten, du sårades när du stred med oss.
Du är lika mycket kuban och revolutionär som alla andra här.
Vi formar tre kolonner.
Raul ska leda den första.
Almeida tar hand om den andra och Jorge Sotus leder den tredje.
Jag studerade, gick ut högstadiet, jobbade som mekaniker i två tre år.
Körde sen mjölk, jobbade som boxare och på cirkus, trollkarl bland annat.
-På cirkus? Hur gammal är du? -20.,
-Vem gav dig dem? -Självaste Celia Sanchez.
Han ser ut som John Wayne.
-En cowboy från Vilda Västern. -Vaquerito!
Just det! Vaquerito!
Armén rör sig upp och ner för vägen, vore lätt att jaga ett par patruller.
-Vi måste vara tålmodiga. -Skulle gå snabbt och lätt.
Nej, hör på. Anfaller vi en lastbil skulle det klassas som en bilolycka.
Men anfaller vi kasernen i El Uvero kan de inte förneka vår seger.
Det får en djup psykologisk effekt. Fattar du?
Sotus är inte i position men kan inte förflytta sig, det ljusnar.
Jag vet inte var de andra är, för...
Fan, jag missade!
-Ner, idiot! -Min änglavakt skyddar mig från allt.
-Gick det bra? -Det är armen och benet.
Somna inte.
I "Krig och fred" poängterar Tolstoj att militärvetenskap utgår från-
-att fler soldater ger större kraft, men man medger bara knappt att-
-under militära strider är en armés styrka också dess fysiska kapacitet-
-multiplicerad med en okänd variabel.
Den variabeln är inget annat än truppernas sinnelag-
-beräknad som större eller mindre vilja att slåss och möta faror.
Män som vill slåss och förstår varför de slåss, oberoende av vem de möter-
-antingen under militära genier eller personer med normal intelligens-
-med klubbor eller med kulsprutor som avfyrar 30 skott i minuten.
De soldaterna ställer sig på de bästa positionerna och de segrar.
Tänd på här! Kom igen!
-Vad ska vi göra nu? -Ta kasernen.
Kom igen!
Här får ni, era jävlar!
Från den stunden lade Batista ner kasernerna i Sierra Maestra.
Fidel hade rätt. Som José Marti sagt! Den som tar Sierra Maestra tar Kuba.
Vi har sex döda och sjutton sårade, varav sex inte kan gå.
-Hur är det med Almeida? -Han mår bra, han får behandling.
Fångarna ska följa med oss.
Jag har ingen erfarenhet av sånt här. En man därborta håller på att kvävas.
Då så, vi måste härifrån. Kom nu, de kommer. Nu sticker vi.
Låt det där vara.
-Du mår bra. Hjälp honom. -Che! Che!
Che, vi måste röra på oss nu.
Låt bli det där! Vi måste iväg! Kom!
Israel Pardos gård är inte långt bort Ernesto kan föra de sårade dit.
-Trupper kommer översvämma området. -Fidel, vi har inget val.
Låt oss överväga det.
Hur som helst, ge honom de bästa vapnen.
Fidel anföll sen städer i väst... Var det frustrerande för er?
”Och försöka föra dem Inåt land?
En sann revolutionär finns där han behövs, behöver inte vara i strid.
Ibland gäller det annat, hitta mat, lägga förband, bära kamrater långt.
Ta hand om dem, tills de kan ta hand om sig själva. Det handlar om det.
-Då som ni insåg vad kampen gällde? -Det har jag alltid vetat.
Men det var under marschen med de sårade i juni 1957-
Sen har man bara en väg framför sig.
-Ni slutar aldrig som revolutionär? -Nej, jag drar mig inte tillbaka.
Det är infekterat. vi måste låta det andas.
Måste jag gå med arslet bart? Helvete!
Vilo känner nån lukt.
-Vi plockar päron innan vi går. -Stopp där, kamrat!
-Vad gör ni här? -Vi är härifrån.
-Vad heter ni? -Israel. Israel Pardo.
-Och vad heter han? -Han är min bror Guile.
-Ernesto Guevara, -Skrämde vi er?
Bra.
Vi måste ta honom till sjukhus.
Ge mig en klunk.
Finns det nån vi kan lita på som kan ta honom härifrån?
Svårt. Soldater säger till folk att rebeller dödar dom, stjäl deras mat.
Mamma är härifrån, pappa från Haiti.
När han och mamma blev ihop flyttade vi till Juanito Echevarrias gård.
Han gav oss jord för att odla kaffe men vi fick röja och plantera själva.
Och ge honom en tredjedel av skörden.
Men en dag beslöt Juanito att sparka ut oss, och när pappa fick veta det-
-ställde han sig framför Juanito Echevarria och sa:
"Jag ger mig av, men du måste betala för de fyra åren jag arbetat här."
Vet du vad Juanito Echevarria gav oss för fyra års arbete? 100 pesos.
Gubben fick 100 pesos för fyra års arbete.
Försiktigt...
Okej. Det här är kulan jag tog ur din kropp.
-Du är en mästare, -Jag kommer bli bättre nu.
Är det sant att ni har missiler riktade mot USA?
God morgon. Lite makeup?
-Ursäkta, kanske lite puder. -Javisst.
200 miljoner latinamerikaner dör av hunger.
Alla dessa människor bidrar till USA:s ekonomiska storhet.
Revolutioner kan man inte exportera.
Revolutioner skapas av det förtryck-
-som latinamerikanska regeringar utövar mot sina egna folk.
-Och ur det kommer... -Bryt!
Mycket bra.
Jag vill ställa några frågor inofficiellt. Går det bra?
Arbetar jag inte, så äter jag inte. Du lever på understöd.
Åk hem och arbeta i Kuba då.
Folk i tredje världen måste kunna slåss för sin frihet.
Även om det betyder att gå emot det sovjetiska blocket?
Kuba tar inte ställning för något block, Kuba står på rättvisans sida.
USA vill vi betalar ett högt pris för den oroliga samexistens vi har idag.
Vi kan tänka oss betala priset som ej överskrider gränsen för vår värdighet
Vad är det för vits med FN om vårt öde bestäms av OAS?
En organisation som uteslutit oss.
Ursäkta mig, Kommendör. Behöver ni mig i kväll?
Lille vän, ingen är oumbärlig i det här livet.
Så tro inte att du är oumbärlig. Gå och gör det du måste göra.
Jag ska undersöka dig och börjar med öronen. Okej?
För mycket arbete och för lite mat. Maria, försök äta kött när du kan.
-Allt bra? -Tack.
-Kom, Laura. -Adjö.
Mamma, han är en lögnare. Han säger samma sak till alla.
-Var gör det ont? -Nej, nej, jag har inte ont.
Jag kom för jag aldrig träffat en läkare förut.
Nu har du gjort det. Jag är här för dig.
Ursäkta mig.
-Ge mig din plunta så fyller jag den. -Tack, Guile.
Jo, doktorn, jag vill följa med er.
-Du måste lära dig läsa och skriva. -Jag kan lära mig.
Det är bra, men jag har inget vapen till dig.
-Det gör inget. Jag vill hjälpa till. -Vi behöver din hjälp här.
-God morgon. -God morgon.
-Var kommer ni ifrån? -Bayamo.
Allihopa?
De som har vapen får stanna. Övriga måste genast härifrån.
Esteban, kom hit.
Jag sa ju att jag bara ville ha män med vapen.
Om vi attackeras hur i helvete ska de försvara sig?
-Har du druckit? -Nej.
-Var fick du den ifrån? -Jag hittade den.
Hallå! Vad heter du?
Cuervo,
Hur gammal är du?
20.
De gav dig ett rejält vapen.
De måste gilla dig.
I så fall hade de låtit mig ha mitt gevär, inte det här korkade.
Om jag fått leda en kolonn, hade vi stridit nu istället för korsa bergen.
Jo, doktorn, vi höll vakt i natt men fick aldrig avlösning.
-Vi stod till sex i morse. -Vi visste inte var de sov.
Vi försöker följa reglerna men det är inte lätt.
Joel!
-Organiserade inte du vakten i natt? -Jo, hur så?
Omar och Carlos fick aldrig avlösning.
-Vilka dårar! -Nej, du är den ende dåren här.
Varför det? De skulle tagit reda på var de som skulle avlösa dem sov.
-Det är inte mitt fel. -Vad tänkte du på? Ansvaret var ditt.
Du organiserade vakten och därmed även avlösningen.
-Helvete! -Ja,
I natt ska du stå vakt i fyra timmar.
Hör på! Var fokuserad!
Det är klart.
Esteban stack till Cuervo vid vaktposten.
-När då? -För en halvtimme sen.
De jävlarna har stuckit.
Bandera, kom hit. Esteban och Cuervo drog. Vi måste hitta dem.
Vi är från Fidels grupp. Vi letar efter mat och pengar.
Du kan lägga pengarna i den här väskan.
Detta är Kommendören. Han vill tala med er dotter.
Vi har letat överallt... utan resultat.
Okej.
Omöjligt att besegra imperialismen om man förnekar dess ursprung, USA.
I ett kapitalistiskt system lever folk i en osynlig bur.
De accepterar t ex myten om Självständighetens kraft.
Men de förstår inte att oftast ligger det utanför individens kontroll.
Det här är fult.
Jag vill ha förtruppen 100 meter framför oss hela tiden.
Vi borde begrava dem.
Ty riket är ditt och makten och härligheten i evighet. Amen.
Bönder talar om strider på militär- basen Estrada Palma. Raul är sårad.
Armén är på väg mot oss.
Glöm det. Vi är omringade.
Enda vägen ut härifrån är över El Turquino.
Jag är beredd att gå över berget.
-Trevligt att se er igen. -De ser fram emot att få träffa er.
Tala gärna med Chris här. Han skriver en fantastisk bok.
Är ni hungriga?
Jag kommer strax tillbaka med dem.
Kommendör, det här är senator Eugene McCarthy.
Angenämt.
Han vill tacka er.
För invasionen i Grisbukten.
Det finns inget bättre sätt att få folket med sig-
-än en invasion stödd av USA.
En del av våra problem är USA:s fel. Andra är vårt eget fel.
Har USA-embargot isolerat Kuba från övriga Latinamerikanska länder?
Om Kuba nånsin ska bli helt fritt hänger inte bara på sockret.
Har Kommendör nåt emot att ge en autograf?
God natt.
Det var en trevlig fest.
Vilo.
-Han vill tala med dig. -Jag beklagar, men...
En av era mannar, Lalo Sardinas, är därnere med en grupp rebeller och...
Om en patrull kommer, bränner de ner min hydda och dödar min familj.
Och det får bara inte hända!
Angenämt. Mitt namn är Ernesto Guevara,
-Vad heter du? -Emilio Cabrera.
Oroa dig inte, Emilio. Ingen kommer röra nånting.
Vilo, säg till folk att vara beredda. De ska få träffa Fidel Castro.
Nej, hör på. Raul blev inte skadad. Det var vi som omringade armén.
-Och de jävlarna kom undan. -Grabben!
Kom hit din jävel, ge mig en kram! Hur mår du?
Här, här, här...
-Var fick du tag i de där bönderna? -Det är min trupp. De jobbar bra.
Jag pratar tyst om det så de inte tror de är nåt.
Vi har saknat dig.
Lite kaffe?
Joel, Fidel undrade varför jag inte befordrat dig till löjtnant.
Jag sa att du varken läser eller skriver.
Jag vill lära mig, men jag behöver en lärare.
Skaffa då penna och anteckningsböcker och lägg dem i ryggsäcken.
Che, det här är den nye rekryten jag ville presentera för dig.
-Dr martinez Paez. -Angenämt.
Jag har en present till dig.
Från och med nu...slutar jag vara läkare för att bli gerillakrigare.
-Va? Lämnar du ditt arbete? -Ja,
-Vilka är de? -Chibas och Pazos.
De skriver under en pakt.
-Vadå för pakt? -En politisk allians.
I början var det väl en konflikt mellan Fidel och stadsrörelsen?
Den enda konflikten vi hade var med Batista och hans allierade.
-Så ingen konflikt med stadsrörelsen? -Vi hade olika taktiker.
De ville störta Batista via general- strejk, vi ville ha en väpnad kamp.
Som ni kan se var det vår metod som fick bort Batista.
Då så, mina herrar... Den provisoriska regeringen-
-friger först alla politiska fångar, civila och militärer.
Därefter garanterar vi yttrande- och tryckfrihet-
omnämnda i konstitutionen från 1940.
Reform, dvs en fördelning av marken.
Trevlig resa!
Hur kan du träffa de där clownerna och dessutom sluta en pakt med dem?
De kämpar mot samma fiende som vi.
Nej, du kämpar, de förhandlar.
De har många anhängare. Folk jag inte kan kosta på mig att avvisa.
-Låt oss se hur det går. -Vinner vi kriget...
Nej, ingen lämnar nycklar till nån.
Det garanterar jag dig.
Kom hit, du måste skriva på en sak, ett kondoleansbrev till Frank Pais.
-De dödade hans bror i Santiago. -Dödade de hans bror?
Skriv under med ”Kommendör"”.
Jag formerar ny kolonn på östra sidan av berget Turquino. Tre kaptener!
Lalo Sardinas, Ramiro Valdés och Ciro Redondo.
Trötta ut Mosqueras trupper, terrorisera dem hela tiden.
Låt dem inte ens få andrum. Ge dem inte en paus.
Sätt upp en bas i El Hombrito. Uppfattat?
Ingen kan lämna en sårad kamrat på ett slagfält. Eller hur?
Den som lämnar sitt vapen nånstans får gå tillbaka och hämta det, ensam.
Och den som somnar under vakttjänst får ingen mat på tre där. Uppfattat?
Tack, Ciro. Och en sak till.
Det ska stå helt klart...
Vi respekterar bönderna och ingen får röra deras skörd-
-eller bråka med dem och deras familjer.
Den som gör det straffas enligt revolutionärernas lag.
Luis!
Kom hit. Varsågod. Ta hand om den som om det var din flickvän.
Tack, Kommendör.
-Behöver ni hjälp? -Nej.
-Gustavo, ta fram räknehäftet, räkna. -Jag är helt slut.
Okej.
Viktigaste kvaliteten en revolutionär bör ha?
-Kärlek, -Kärlek?
Låt mig berätta en sak med risk för att låta löjlig.
En sann revolutionär styrs av kärlek. Till människor, rättvisa och sanning.
En äkta revolutionär är omöjlig utan den kvaliteten.
-Rör dig inte! -Skjut inte! Jag är läkare.
Che, de skjuter med granatkastare.
-Hur många är ni i din trupp? -140.
-Under vems befäl? -Merob Sosa.
-Granater! -Vi drar.
-Säg mig... -Skjut tills Sardinas har passerat.
Vi formar en andra försvarslinje, däruppe på kullen, 200 meter bort.
-Vi ses, -Iväg, mina herrar.
-Det är Gustavo! -Nej, Roberto!
Är ni optimistiska vad gäller relationerna mellan Kuba och USA?
Vänner skulle vara svårt och ta tid. Jag menar med USA:s regering.
Vi har inget emot amerikaner. Här finns inget hat alls mot dem.
Det saknas en sida.
-Hur är det möjligt? -Sidan 14.
Här är sidan, urriven.
Ursäkta mig, Kommendör. Det är ett litet problem.
-Vad sa han? -FN är bombhotat.
De ringde för en halvtimme sen.
Åk med Pedro, kubanska delegationen, i andra bilen så åker jag med första.
-Jag borde åka med er -Jag bad inte om din åsikt.
Men...jag är ju här för att skydda er.
Jag skulle vilja få åtminstone den möjligheten.
-Så dör vi tillsammans om... -Ingen ska dö.
Förrädare!
Försvinn! Förrädare! Mördare!
Du deserterade med ditt vapen, stal från de fattiga i revolutionens namn.
På grund av ditt förräderi torterades och mördades bönder av Batistas armé.
Varför, Esteban? Straffet för förräderi är döden.
Och du...missbrukade din auktoritet som budbärare för Rebellernas armé-
-sa du var major Almeida och våldtog Juan Carlos Estévez' dotter.
En tonåring! För det förtjänar du också dödsstraff.
För hit honom.
Vill du ha en klunk rom?
Roberto, ge honom en klunk.
-Har du en sista önskan? -Att få bikta mig för fader Chavez.
Prästen är för långt borta. Vi hinner inte. Något annat?
-Ge mig då en klunk till. -Ge honom en till.
Redo...
-Sikta. -Alla ska veta att jag bad om bikt.
Eld!
Herr President, herrar delegater...
Mycket har hänt, men nordamerikanska imperialismen får folk att tro-
-att fredlig samexistens endast är för de mäktigaste nationerna.
Kuba är fritt, utan bindningar till någon, utan utländska investeringar.
Fritt från militärchefer som styr politiken. Vi kan framhäva vår röst.
Och visa det rätta i våra krav. Ett territorium fritt från Amerika.
USA går in i Latinamerika och påstår sig försvara friheten.
En dag blir denna församling mogen att-
-begära samma rättigheter åt svarta och latinamerikaner som bor i landet-
-då de vaknar upp från den långa brutala sömn de varit offer för.
Vi måste säga sanningen alla vet.
En sanning vi alltid visat världen.
Avrättningar? Ja, vi har avrättat människor.
Vi avrättar och fortsätter med det när det är nödvändigt.
Vår kamp är en kamp till döden.
Det är så vi lever på grund av den nordamerikanska imperialismen.
God morgon.
-Hur mår doktorn? Och min bror? -Mycket bra.
-Vad heter du? -Det är min bror Enrique.
Vi är från Remedios. Vi arbetade för 26 juli-rörelsen.
Min bror och jag försökte, ihop med en grupp, bränna ner stallet-
-men en soldat kände igen min bror, så vi kom hit för att träffa Fidel.
-Vad heter du? -Rogelio Acevedo.
-Hur gammal är du? -Sexton.
-Och du? -Fjorton.
Sexton och fjorton. Jag kan inte ta er, ni är för unga.
-Varför är du här? -Av samma skäl som du.
Jaså? Vad bra.
-Kan du läsa och skriva? -Nej.
Räck upp handen, de som kan läsa och skriva.
-Så du kan läsa och skriva? -Jag gick till och med sjätte klass.
Vi är inte här i bergen enbart för att skjuta.
Ett folk som varken kan läsa eller skriva, lurar man lätt.
Ingen av er har vapen, så jag tar bara åtta av er. Övriga måste gå.
Vi kom för att slåss. Vi kommer inte äta, vi ska sova på marken i regnet.
-Vi riskerar att dö här. Uppfattat? -Ja,
Absolut? Säkert? Bra.
Du blir lärare. Övriga lär av henne. Ni ska både strida och lära. Okej?
Och ni, då? Ni måste iväg. Vadå "nej"? Ni måste gå.
-Jag dör hellre än återvänder. -Jag med.
Herregud.
-Hör du på? -Kom nu, kom, kom.
Vänta, vänta, vänta!
-Ni kan inte göra så. Ställ er upp. -Håll i pistolen.
Nästa är...gu...
Nej, titta, så här, gu...
-Ursäkta, han vill tala med dig. -Vad är det?
Camilo säger nåt fult varje gång han ser mig.
-Vadå? -Nåt jag inte gillar.
-Hämta Camilo. - Och vad är det? -Jag vill inte bli behandlad så.
Alla skrattar och förlöjligar mig. Jag förstår inte, men ogillar det.
Vad pågår? Albertico. Låt höra!
-Säg nu vad Camilo säger till dig. -Han säger "kuktalare".
Buktalare!
-Det är inget fult ord. -Det låter fult.
En buktalare är en person som talar utan att röra munnen.
-Varför kallar du mig det? -Därför han är en bra budbärare...
...och alltid kommer med information och påminner om en buktalardocka.
-Det är inget fult ord. -Jag förolämpar inte, är bara vänlig.
Han är en bra budbärare. Det är sant. Han jobbar bra, är alltid på plats.
-Ja, det är han. -Vill du vara med?
Idag är en utmärkt dag att överge gerillarörelsen.
En chans som denna kanske . o inte kommer på flera veckor.
Den som vill ge sig av, ta ett steg fram.
Stå där. Kom igen, ge inte upp!
Stanna där.
-Jag går inte för jag är rädd. -Du är feg. Håll käften!
-Min mamma är sjuk. -Du är feg.
Ni måste lämna tillbaka allt. Ni är en bunt ynkryggar.
Ni har 30 minuter för att försvinna. Hittar vi er, ses ni som desertörer.
Israel och Roberto, för iväg dem.
-Idiot, ska du inte följa med dem? -Ännu en bög!
Någon mer?
-Nå, har pungkulorna vuxit ut? -Vi står ut ett tag till..
Ni har uppfört er värdigt men kan inte delta i detta krig.
Okej, jag ska göra ett undantag.
Ta era saker, ni får guide och 10 pesos var.
Kommendör... Förlåt mig först. Ni kommer ogilla det jag ska säga.
Vi gick inte med för att återvända förödmjukade.
Vi föredrar, båda två, att dö framför att återvända som förlorare.
Vi kommer satsa allt även om det kostar oss livet.
Det här är höjden. De erfarna ger sig av, men snorungarna blir modigare.
Finns här ingen logik?
De viktiga är de som stannar och de som förenar sig med oss i framtiden.
Och öppnar fronter med sina kolonner
Och Camilo ersätter Sardinas som er nya kapten.
Fan. Se hur generös revolutionen är.
Individualism, en persons isolerade agerande, måste försvinna från Kuba.
Men är människor funtade så? Är inte just det mänsklig natur?
Lätt att påstå att i kapitalism får individen uttrycka mänsklig natur.
Ett barn har en leksak, vill ha två. Får två och vill sen ha fyra.
Det är mänsklig natur, inte sant?
Men när ett samhälle uppför sig så eller man förtrycker de svagare-
-är det mänsklig natur? Det är då man måste göra nåt.
Agerar inte ni som individ? År inte Fidel en individ?
Jo, vi är individer som accepterat utmaningen och ansvaret-
-att leda samhället i sin helhet.
Länge leve ett fritt Kuba!
-Får de gott om tid att svara? -Var och en får tio minuter.
-Från talarstolen? : o a . -Nej, från församlingen.
-Och mitt motsvar? -Tio minuter.
-Också från församlingen? -Nej, från talarstolen.
Min regering påverkar inga grupper att stödja kubanernas illusioner.
De säger svagt beväpnade brigader invaderar och kommer möta en armé-
-som enligt deras ledare har tillgång till de allra modernaste kärnvapnen.
Alla handelsrestriktioner mot Kuba från regionens regeringar-
-är av defensiv art som svar på fortsatta våldshandlingar av Kuba.
Vi stöder varken attacker mot fartyg som handlar med Kuba eller andra mål.
Övervakningsflyg är tillåtet genom resolutionen som godkänts av OAS-
-i Rio-avtalet 23 oktober 1962.
Helt falska är anklagelserna om att folkmord utförs i Venezuela.
Dessutom är det absurt att en representant för Kuba-
-vågar döma Venezuelas suveränitet, det unika fädernearv folket har-
-ett verkligt fritt folk med en demokratisk regering-
-med lagliga val, kända över hela världen.
Tragedin med Kubarevolutionen är att den inte lyckats institutionalisera-
-rörelsen till en administration med lagliga rättigheter i Amerika.
Deras ledares största fel är att extrem högfärd förblindar dem-
-och hindrar dem från att se tidigare exempel så typiska för Amerika-
-som den mexikanska revolutionen 1910.
Jag levde i ungdomen många år på Kuba och känner kanske mer än Che Guevara-
-att det kubanska folket fått lida tillräckligt.
I mitt korta svar på ert nyckfulla ingrepp i panamanska frågor-
-vill jag sluta med att säga: "Försvara mig inte, kamrat."
Vilo, de sjuka till skyddsrummet! För dem till skyddsrummet!
Spring inte! Spring inte!
Skynda på!
Kom igen!
En, två, tre...
Polo, ta med fångarna till ditt hus och håll dem kvar där.
Se till att ingen misshandlar dem, verbalt eller fysiskt. Uppfattat?
Kom igen, framåt!
Che!
De dödade Ciro. De sköt honom i huvudet.
Vi kunde inte ta med oss kroppen.
Får jag tala med er?
-De var väl organiserade. -Bättre än väntat?
Mycket bättre. De har skola, sjukhus, tryckpress, elverk.
De måste ha varit här i månader. Vad ska jag göra med den här?
Elda upp den!
Ta dig till Minas del Frio och starta ett träningsläger.
Varför det?
Jag vill att du personligen ansvarar för de nya rekryterna.
-Och min kolonn? -Ramiro kan ersätta dig nu.
Vi är flera där från ett anfall.
-Jag förstår inte. -Det här är viktigare.
Det är logiskt. vem klarar det bättre än du?
Säg det. Ingen!
När detta är över kommer Kuba och revolutionen att behöva dig ännu mer
Efter El Hombrito tog Fidel bort din kolonn och skickade dig att träna nya
Kändes det förnedrande? Var det vad du tyckte då?
Även om jag var av annan åsikt, även om jag kände mig förnedrad-
-visste jag att Fidel hade sina skäl, var så säker!
Ungefär samtidigt försökte andra göra detta på ett fredligare sätt.
Ja, och Fidel stödde generalstrejken.
Men han var mycket klar över att bara vi kunde besegra fienden.
I början var det många rebellgrupper som inte delade Fidels åsikt att-
-jordbruksreformen var grunden till revolutionen. Vad var vändpunkten?
-Hur fick ni till slut med dem? -Efter misslyckad strejk 9 april...
...kunde bara 26 juli-rörelsen besegra Batista.
-Ledare får folk att dela hans vision -Är ni en ledare?
-Får ni folk att dela er vision? -Han vill jag ska säga att...
...AI bevisat en sak. Han möter hellre en soldat än en journalist.
Vi ses som agitatorer som söker prestige genom att trakassera Batista
Vi ser oss inte så, Vi är en liten armé som kommer bli större.
Fidel måste styra hela upproret.
Men vi måste föreslå det taktfullt.
Vår relation till kommunistpartiet gör fortfarande folk nervösa.
Vi fick in pengar genom att göra Fidel till ledare för revolutionen.
Utanför Kuba är han den ende som är känd.
Här säger ingen att de misslyckats på slätten men man vet i Sierra Maestra-
-att bara besegra Batista garanterar inte slutet på diktaturen.
Vi måste också störta Batistas armé för att förhindra ännu en kupp.
Att stå under Sovjetunionen är inte bättre än att stå under USA.
Du tänker ännu som koloniserad person men Kuba ska inte stå under nån.
Kuba är för det kubanska folket.
Jag ska göra allt jag kan med stalinisterna från PSP-
-men det tjänar nog ingenting till.
Vi förstår det, och det vi alltid velat inkludera...
Stalinister?
Från och med nu ska alla från slätten hjälpa gerillan i Sierra Maestra.
Fidel Castro blir befälhavare över alla väpnade styrkor.
Länge leve revolutionen!
Gratulerar, Fidel, för idag tog du samma väg som Amerikas stora män.
En väg som...kommer visa världen att det är möjligt att uppnå makt-
-med väpnad kamp, stödd av folket.
Inte bara jag, Ernesto. Vi alla. Detta vore omöjligt om jag var ensam.
Organisera ny front. När offensiven startat ska kriget ner på slätterna.
Ena alla rebellgrupper. Vi måste ta kontroll över Las Villas-provinsen.
Camilo ska åt samma håll, som ledare för sin kolonn.
Det blir ingen seger i Havanna om vi inte segrar i Las Villas.
Att ena dem blir svårt, så jag hoppas på dina politiska färdigheter.
En annan sak, jag vet du är djärv men du kan inte alltid stå i eldlinjen.
Du är för viktig för oss. Det är en order.
Jag svarar Nicaraguas delegat, även om hans accent förbryllade mig.
Han syftade väl på Kuba, Argentina och delvis Ryssland i Sovjetunionen.
Hoppas han inte tyckte att jag hade nordamerikansk accent-
-för det vore farligt.
Men en sak är säker, vi utför inga mord som de som just nu utförs av-
-Venezuelas politiska polis, kallad DIGEPOL, om jag fått rätt information
De har utfört flera barbariska dåd, avrättningar, detsamma som mord.
Panamas delegat kallade mig "Che" som kubanerna och-
-talade om mexikanska revolutionen.
I Panama och panamanska delegationen-
-fortsatte prata på, utan att alls nämna...den amerikanska massakern-
-som ledde till att Panamas regering avbröt relationerna med USA.
Så har vi herr Stevenson som tyvärr inte är närvarande.
Han påstår att ingen lag brutits, att varken plan eller båtar lämnar landet
Att piratanfall bara händer. De kommer från ingenstans.
För imperialismens bästa föreslog vår premiärminister fem punkter-
-för att säkra fred i Västindien, och de är...för det första:
Avbryt blockaden samt alla åtgärder för handelsförtryck-
-Som USA utövar i hela världen mot vårt land.
För det andra: stoppa laster med vapen och dynamit via luft och vatten
-legotrupper, infiltration av spioner och sabotörer-
-och alla aktioner som utförs från USA eller medbrottsliga länder.
För det tredje: stoppa piratanfall från baser utmed USA och Puerto Rico.
För det fjärde: stoppa USA:s kränkning av vårt luft- och havsrum.
För det femte: tillbakadragande från flottbasen Guantánamo-
-och återlämnande av kubanskt territorium ockuperat av USA.
Den stora massan har sagt ”nu räcker det”.
Marschen avstannar inte förrän sant oberoende har uppnåtts-
-för vilket så många dött i onödan.
Allt detta är den nya attityd som den amerikanska kontinenten antagit.
En attityd fångad av skriket vårt folk skriker ut varje dag-
-som ett uttryck för vårt beslut att kämpa mot inkräktarna.
Ett utrop som får stöd av folket i alla länder-
-framför allt i socialistländerna med Sovjetunionen i täten.
Utropet lyder: "Hemland eller död!"
Che...
Där borta är Las Villas, bakom molnen.
Camilo kom nyligen och vi satte oss under hans befäl. Ni fick vårt förråd
Tack. Av alla i området var det bara kommunistpartiet som skickade hjälp.
Förvånar mig inte. De flesta har fullt upp med att bekämpa varandra.
För flera månader sen skapade Menoyo en andra front.
Flera har avskärmat sitt territorium och stridigheter har förekommit.
-Hur ställer sig 26 juli-rörelsen? -Menoyo mötte nyligen Victor Bordon.
Båda grupperna är nära att starta en väpnad konfrontation.
Vi är beredda att samarbeta med 26 juli-rörelsen militärt.
Vi är även för jordbruksreformen så länge den genomförs klokt-
-och inbringar pengar.
Markägare ska tvingas sälja obrukad mark till bönderna.
-För inköpspris. -Sätter du priset?
-Hur kan en fattig bonde köpa mark? -Ska vi bara ge dem marken, då?
-Så de kan förstöra den som i Mexiko? -Den som odlar marken äger den.
Ni får utföra jordbruksreformen men vi fortsätter ta ut skatt på marken.
Menoyo, trakten tillhör oss alla. Vi måste kämpa.
Det enda de inte vill göra är dela med Menoyos Andra front.
-Vi ska aldrig göra affärer med dom. -Vi måste anfalla alla garnisoner.
-Inte Guinia de Miranda. Vår zon! -Vi har större erfarenhet, mer vapen.
Tror du amerikanerna bara kommer se på? Nej, hör här...
Vi borde inte göra det här så öppet.
Så du tror vi kan göra revolution bakom nordamerikanernas ryggar.
Nej, en riktig revolution kan inte döljas.
Jag kan göra mer med mina 400 gevär än du med din lilla bazooka-
-hur modig din grupp än må vara.
Dan jag måste ta till vapen mot mina kamrater blir dan jag slutar slåss.
Tar inte ni Guinia de Miranda inom fem där, gör vi det själva.
Jag är Kommendör Ernesto Guevara.
Han är Ramiro Valdés och han är Victor Borden.
Jag vill bara säga tre saker. För det första:
Från och med nu sköter jag Las Villas.
För det andra: disciplinen skärps.
Och för det tredje: striderna intensifieras.
Den som inte är beredd att offra sig för sitt hemland kan lämna truppen...
Omedelbart!
Eld.
Ge mig den, för fan!
Hemlandet eller döden!
Är du beredd?
Tack.
-Säg pengarna används i gott syfte. -Det ska jag göra.
Ursäkta. Polisen söker efter mig i Santa Clara för att gripa mig.
-Jag måste stanna, går ingenstans. -Du kan arbeta i sjukstugan.
-Folk får inte bara stå och hänga. -De senaste två åren...
...har jag i hemlighet transporterat vapen, bomber och flyktingar.
-Jag har rätt att bli gerillakrigare. -Okej. Vi beskattar nu markägare...
...och jag behöver nån som samlar in pengarna.
-Börja med det, sen får vi se. -Tack.
Ramiro, flickan ska samla in skattepengarna.
Okej.
Vi samarbetade till slut med de andra grupperna. Det var som en våg.
När vi kom in i städerna tog folk oss i famn, många förenade sig med oss.
Ni intog många städer på en vecka. Det som nu kallas blixtmanövern.
Ja, men den striden hade legat och pyrt i nästan 100 år.
När folket hatar sin regering tar man lätt en stad.
En kulspruta, 180 gevär och 9000 kulor.
-Du ska spränga Cabaiguanbron. -Cabaiguanbron? Nu?
Ja, nu.
-Hur gick det? -Jag kunde inte samla in pengarna.
-I Placetas söker polisen mig också. -Rogelio, återför dem till lägret.
Vänta. Jag kan städerna som min egen ficka. Jag blir er guide.
Jag har redan en guide.
Lugn, du kommer stanna hos oss. Var inte så där. Lugna ner dig.
Oroa dig inte.
Känner du till Cabaiguan?
Säg till Milian att vara beredd. Vi ska anfalla kasernen.
Perfekt.
-Vi måste ge dig en stelkrampspruta. -Nej, den kan framkalla astmaanfall.
Ge mig några aspirin.
Jungfrun från Caridad del Cobre som hjälper er vid ankomst till Havanna.
Jag hoppas vi får hjälp till Placetas.
-Hur är det? Gör det ont? -Lite, men det är oundvikligt.
-Här, till din arm. -Tack.
Länge leve revolutionen!
Åh, fan, brutit labben? Hur gick det till?
Jag talade nyss med Fidel. Santiago har nästan kapitulerat.
-Bara Santa Clara kvar... -Batista sätter in allt han har där.
När du tagit Remedios, jag Yaguajay, kan vi ta Santa Clara tillsammans.
Ge mig eld.
Jag vet vad jag gör när vi vunnit. Jag sätter dig i en bur.
Sen visar jag upp dig överallt och tar inträde. Vi blir rika!
-Varför gick du med i rörelsen? -Jag gick på universitetet när...
...Fidel anföll Moncada-kasernen. När jag läste hans försvarstal:
"Historien skall frikänna mig" insåg jag att bara han kunde fälla Batista.
Han skulle göra det genom strid, och jag gillade det.
-Stöder din familj dig? -Självklart. Min kusin dödades.
Arméns brutalitet ökade mycket efter generalstrejken.
De blev nog rädda när de såg att så många var emot dem.
-Du ser inte ut som en kommunist. -Så du vet hur de ser ut?
-Ja, inte som du. -De finns i alla färger.
-Stannar du i Kuba efter revolutionen -Jag har fru och dotter i Mexico.
-Jag måste tänka på dem. -Ja, det är klart.
Jag är löjtnant Pérez Valencia. Rebellarmén är inte vad ni tror.
Lämna över era vapen så blir ingen skadad.
Håll linjen öppen. - Santa Clara har inte skickat förstärkningar.
-Människorna här är förlorade. -Se upp, Che, se upp.
Kan problemet lösas? Instruktioner gav du mig med mannen jag skickade.
Säg om du förstår mig. Kom, Che.
Camilo, jag hör perfekt. Din skiva är trasig. Du måste byta. Kom.
-Hur länge blir du i Yaguajay? Kom. -Tre där, kanske en vecka. Kom.
Ju längre tid du stannar där, desto svårare blir det här. Kom.
Våga inte gå in i stan utan mig. Hör du det?
-Skäligt att ibland dela på äran. -Ja, men med en argentinare...
Gör mig inte detta. Klart slut.
Så trevligt att ha er i Santa Clara, överste Casillas.
Stadens styrkor står till ert förfogande.
-Kan de ge mig lite kaffe? -Världens bästa kaffebönor!
Sitt ner
Camilo Cienfuegos ville ni skulle vänta, men ni fortsatte. Varför?
Santa Clara var allt de hade kvar. Det enda bandet till Havanna.
Fast vi inte sovit och armén var nio gånger fler än vi-
-tyckte vi då att vänta på Camilos grupp verkade farligare.
Santa Claras invånare, det är Kommendör Guevara som talar.
Fienden vill vi ska vara rädda, men de borde vara det.
Militärregimens situation förvärras var dag. Soldaterna vill inte slåss.
Santa Clara, om vi nån gång måste strida för vår frihet...så är det nu.
Den stunden har kommit.
Jag vill ha flyganfall i hela trakten. Sätt eld på jävlarna!
Han är död.
-Täck över honom med lakanet. -Jag behöver mer hjälp.
-Situationen är kritisk. -Be Camajuani om fler läkare.
Ja? - Kommendör, det är Rogelio.
-Berätta, Rogelio. -Vi tog tågstationen.
Är den säkrad? Bra.
Ta med 15 man till tågrälsen mellan Toscano och San Pedro och vänta där.
Okej.
-Vi kan inte gå närmare. -För Guile och Ramiro.
-Högsta positionen? -Kyrkan.
-Då måste ni ta kyrkan. -Visst, Kommendör.
Iväg.
Slå till hårt.
-Hur många hus måste vi igenom? -Fem.
-Cowboy, det är för många. -Hårdare! Vi måste riva den nu!
Ner, Cowboy. Du blir träffad.
Stanna här.
Aleida!
-Vad fan gör du? -Militärer är på hotelltaket.
Cowboy träffades.
Tamayo, vad hände?
-De träffade Cowboy. -Hur gick det till?
Vi var på ett tak för att se bättre och han blev skjuten i huvudet.
Ta med honom till sjukstugan.
Tamayo, du leder självmordsstyrkan.
Riv väggar tills ni når kyrkan. De ska få betala för detta.
Rebellerna har omringat staden. Vi kommer inte igenom.
Fan!
Ring upp Havanna. Beordra en luftbro från Cienfuegos.
Vi säkrar stan, kvarter för kvarter, gata för gata. Skicka en bataljon.
-Vart ska du? -Jag är trött på det här nu.
Låt mig gå.
Någon mer som vill gå?
Eld upphör! Eld upphör!
-Beordra att de lägger ner vapnen. -Jag förhandlar inte med underordnad.
-Du glömde lämna pistolen. -Ge mig den.
Ta av bältet.
-Jag förhandlar inte med underordnad. -Detta är ingen förhandling.
Kommendör, jag ger mitt hedersord på att får vi återvända till Havanna...
-...så skjuter vi inte fler skott. -Jag tror på ert hedersord.
Men inga fler kubaner ska dö. Inom 15 minuter ska era mannar ha kapitulerat
Om inte, kommer ni hållas ansvarig för all blodutgjutelse.
Åh, fan!
Skicka den till Camilo i Yaguajay. - Aleida, kom hit.
Ring upp dem.
Vi går med på eld upphör för att hämta våra döda och sårade.
-Jag råder er att kapitulera. -Över min döda kropp.
Vad är det med er? Vart ska ni?
Er överste vill att ni kämpar till döden.
Vi vill inte att fler kubaner ska dö.
Lämna över era vapen och ni får leva.
Lämna över ditt vapen! Nu!
Då så
Översten och jag ska iväg för att se hur våra positioner är.
-Stå emot tills jag kommer tillbaka. -Som ni befaller, överste.
Skjut alla som försöker ge sig av.
-Vem är det här? -Det är Sanchez, polischefen.
Vi hittade tortyrredskap på stationen.
Jag har en idé om att ta hotellet.
-Berätta... -Låt mig sköta det.
-Skjut inte, skjut inte! Vi ger oss! -Lämna över era vapen.
Snabba på!
Camilo intog Yaguajay och kommer hitåt med hela sin trupp.
Vi hörde det just på kortvågsradion. Det ser ut som om Batista flyr landet
Ja, genast.
-Det är general Cantillo i Havanna. -Okej, dra er tillbaka.
-Ja, min general. -Jag förhandlar med USA:s ambassadör.
Jag för befäl nu och agerar på order av Fidel Castro.
Ni får förhandla om vapenvila, inte kapitulera. Under inga förhållanden!
Som ni beordrar, general.
Kapten, jag måste tala med Guevara.
Jag talade med Fidel Castro. Inget har avtalats med general Cantillo.
Detta är en revolution, inte en kupp.
Antingen kapitulerar de villkorslöst eller så tar vi kasernen med våld.
Ni blir ansvarig för blodbadet och ni bör vara medveten om att USA-
-kan gå in militärt i Kuba och händer det, så är det ett ännu större brott-
-eftersom ni då skulle stödja en utländsk invasion.
Det enda ni då kan göra är att skjuta er själv för förräderi.
Herr Guevara, jag måste tala med mina överordnade.
Klockan är nitton minuter över tio. Klockan elva ger jag order om anfall.
-Får jag återvända hem till familjen? -Nej.
-Men vi har ju vunnit revolutionen. -Kriget! Revolutionen börjar nu.
Ta era saker. Mot Havanna i morgon! - Du också, Jag behöver en guide.
-Jag känner inte till Havanna så bra. -Inte jag heller.
-Den här mannen vill hälsa på dig. -Tack för allt ni gjort för Kuba.
Inte jag, alla dom.
Gör er i ordning. Vi beger oss till Havanna i morgon.
Han skulle delta i en militärjunta i Havanna och lösa kubanernas problem.
Inte kunde lösa nåt längre.
När jag sa jag skulle föra honom till dig, ville han föras till annan chef.
-Vad ska jag göra med honom? -Krigsfånge. Han ska dömas av domstol
-Placera honom med särskild vakt. -Javisst.
-En jävel! -Bandit!
Jag såg inget men vände mig om och fick se Roberto med en granat-
-som tändröret ännu satt kvar i. "Du skämtar väl?" Han log mot mig.
När han steg ur jeepen agerade han tufft-
-och höll granaten i handen, precis så här.
Han kunde knappt gå för knäna skakade så...och plötsligt-
-tittade han upp och så svimmade han med granaten i handen, ännu säkrad.
Den var bra.
-Vem har eld? -Inte jag.
Det var min.
Mina herrar, jag ger mig av till huvudstaden. Tack för allt.
-Vi ses i Havanna. -Självklart.
Ernesto...
Okej...
-Var rädd om dig. -Ja, Che.
Oroa dig inte, kamrat.
Det vi kan säga är att revolutionen har stunder av total galenskap.
Anfallet mot Moncada-kasernen, avresan med Granma...
Den fortsatta kampen med den grupp män som var kvar.
Försvaret i Sierra Maestra.
Invasionen av Las Villas.
Intagandet av de viktigaste städerna.
Om man analyserar allt detta blir slutsatsen att det var rent vansinne.
Nå? Följer du med oss?
-Ja, på ett villkor. -Vilket?
Att jag efter Kuba får fortsätta revolutionen i hela Latinamerika.
Du är också lite galen.
Jag har aldrig sett nån göra det. Riset är viktigast. Om ni tar...
Kommendör, behöver ni mig i kväll?
Du tar kål på mig!
-Blev du arg för vad jag sa? -Förlåt, vet inte vad jag tänkte på.
Nej, du är älskad som de säger i Kuba.
-Godnatt, Kommendör. -Gör det du måste göra.
Hur känns det att vara en symbol? För revolutionen...
Vi var mycket medvetna om att vi representerade förhoppningar.
Förtryckarnas som de förtrycktas...
-Januari 1959, hur gammal var ni då? -Jag var 30 år.
-Vi ses i Havanna -Det är Rogelio.
-Säg åt honom att stanna. -Rogelio!
-Rogelio. .. -Säg att han stannar.
-Vad gör du i den bilen? -Kör till Havanna.
-Vem gav dig tillstånd? -Ingen, bilen var en krypskytts, Che.
Kom inte med "Che". Även om bilen varit Batistas, så är den inte din.
Kör genast till Santa Clara och lämna tillbaka den.
Åk sen till Havanna med buss, jeep eller gå till fots.
Jag skulle hellre gå än köra i stulen bil.
30 MIL FRÅN HAVANNA
Otroligt!
Mr_KeFF™ / 100%Chino
Översättning: Marianne Marty